Surun ja ilon päiviä
Video: Janne Järvinen
Leena Vainio
Surun ja ilon päiviä
Galleria Ronga, Rongankatu 1, Tampere.15.5.-3.6.2021
avoinna ti-pe 12-18, la-su 12-16.
Tutkin trauman, elämänmuutosten ja luopumisen tuntoja sekä nostalgian kaihoisaa, mutta kannattelevaa voimaa. Teokset ovat abstrakteja, kerroksellisia öljyvärimaalauksia, ompelua sisätäviä sekatekniikkateoksia ja esimerkiksi valkoisista lakanoista tehtyjä installaatioita. Käyttämäni materiaalit liittyvät kiinteästi aiheisiini.
Nostalgia on surullisuuden lisäksi kaunista, elämää rakentavaa ja kannattelevaa. Nostalgia, kaipuu menneeseen ja menetettyyn, sekä johonkin tuntemattomaan uuteen normaaliin astuminen on yhteistä erilaisissa poikkeustiloissa. Minulle rintasyövän ja korona-ajan aiheuttamat tunnot näyttäytyvät samankaltaisina. Aikaisempi elämä on kaipauksen kohde ja nostalgiaa nostattava muistojen lähde. Poikkeustila on käännekohta. Varmaa on luopuminen ja muutos, muu on häilyvää ja uutta. Minkälaiseen arkeen palataan mullistusten jälkeen? Minkälainen on uusi normaali? Miten voi kuvata vaikeita ja hankalasti sanallistettavia tuntemuksia?
Maalauksissani kerrostan väriä, luon syvyyttä, haen vastauksia. Joskus luon kollaaseja tuodakseni elävyyttä ja kerroksia teoksiin. Työskentely on leikin kaltaista, välillä se muistuttaa tanssia tai miekkailua, välillä se vie entisaikojen ompelutöihin ja kirjontaan. Erilaisten tekniikoitten yhdistely ja materiaalien tutkiminen on keskeistä työskentelyssäni.
Käytän installaatioissani keveitä materiaaleja kuten pellavakuituja ja ihoa vasten käärinliinojen tapaan olevia valkoisia liinavaatteita. Liitän joihinkin teoksiini kirjontaa. Neula on terävä kynä. Kuluneissa lakanoissa näkyy eletty elämä ja kuolemakin. Ne ovat jo sellaisenaan kauniita ja hauraita. Ne ovat myös ekologista, kierrätettyä materiaalia.
Toimin monipuolisesti taiteen kentällä. Olen pitänyt vuosittain yksityisnäyttelyitä ja osallistunut ryhmänäyttelyihin. Opiskelin vuosina 2019-2020 Kuvataiteilija YAMK -tutkinnon syventääkseni Kuvataiteilija AMK -tutkintoani. Nostalgiaa käsittelevä opinnäytteeni ja siihen liittyvä näyttelyni kesällä 2020 olivat nimeltään Kaiho ja Unhola. Kuulun ryhmään nimeltä Baren Baren. Tällä neljän taitelijan ryhmällä on ollut näyttelyitä vuodesta 2011. Näyttelymme Modificatio on esillä Loimaalla. Alpo Jaakolan patsaspuiston yhteydessä olevassa Kuivurigalleriassa kesällä 2021.
Taidetyötäni teen työhuoneellani, joka sijaitsee Tampereella vanhassa polkupyörätehtaassa. Olen Tampereen Taiteilijaseuran ja Rauman Taidegraafikoitten jäsen sekä Suomen Taidemaalariliiton kokelasjäsen.
Kiitos Björkqvistin rahastolle näyttelyni tukemisesta!
Leena Vainio
Kuvataiteilija YAMK
Kangasala
0408618415
instagram: @lmvainio
Tanssitaiteilijat Linda Kuha ja Sini Muranen esiintyivät galleriassa 21.5.2021. He inspiroituivat näyttelyn teoksista ja teemoista. Niiden pohjalta he työstivät liikemateriaalia ja liikkeellisiä tehtäviä hyödyntäen myös näyttelyssä esiintyvää lakanakangasta. Teokset nivoutuvat yhdeksi kokonaisuudeksi, jossa tanssi ja liike tulevat osaksi näyttelyä galleriatilassa. Ohessa kuvia esityksestä ja näyttelystä.
Kuvat : Janne Järvinen, Lauri Tyrvänen ja Leena Vainio.
Days of Sorrow and joy
I explore feelings of trauma, life changes, and abandonment, as well as the longing but supportive power of nostalgia. The works are abstract, layered oil paintings, mixed media works incorporating sewing and, for example, installations made of white sheets. The
materials I use are closely related to my topics. In addition to sadness, nostalgia is beautiful, life-building and profitable. Nostalgia, longing for the past and the lost, and stepping into some unknown new normal are common in various states of emergency. To me, the feelings caused by breast cancer and covid lock down appear to be similar. Past life is the object of longing and a source of memories that evoke nostalgia. Everything changes; it is a turning point. What is certain is giving up and change, the rest is shaky and new. What kind of everyday life will we return to after the upheavals? What is the new normal life like? How can one describe difficult and difficult-to-verbal feelings? In my paintings I layer color, I create depth, I seek answers. Sometimes I create collages to bring vibrancy and layers to the works. Working is like a game, sometimes it resembles dancing or fencing, sometimes it takes you to the sewing and embroidery of yesteryear. Combining different techniques and researching materials is central to my work. In my installations, I use lightweight materials such as linen fibers and white linen like wraps against the skin. I make embroidery on mixed media works. The needle is a sharp pen. Worn sheets show life lived and death. They are already beautiful and fragile as such. They are also ecological, recycled material.
Solo exhibition at Gallery Ronga, Tampere
15.5.-3.6.2021
コメント